DENGANG
Mor?
Mor er en steg.
- Er du en jæger? - Hej, Winchester. Skiderik.
- Hvordan går det, korporal? - Hej, mr. D.
Far? Det her vil lyde skørt.
- Mary er min mor. - Hvad?
Og jeg er dit barnebarn. Mine forældre er Mary -
- og John Winchester. - Jeg ved ikke...
Mary bliver dræbt af en guløjet dæmon.
- Du vil ikke have deres sjæle. - Deres børn.
- Hvorfor dem? - Jeg vil stå over deres krybber, -
- og jeg vil bløde i deres munde.
Så du har brugt din sære mentale kræfter?
- Nej. - Sikker?
Du ville ikke have det.
- Jeg gjorde det ikke. - Lad det forblive sådan.
Vi ved, hvad Azazel gjorde, men ikke hvorfor.
Din bror er på vej ned ad en farlig sti, Dean. Stop det, -
- ellers gør vi det.
NU
Hvor er Lilith?
Rend mig i røven.
- Jeg ville passe lidt på. - Hvorfor?
Fordi du er Sam Winchester, mr. Store-Helt?
Men du føjter alligevel rundt med en dæmon.
- Sikken helt. - Hold mund.
Fortæl mig om månederne uden din bror.
Om alle de ting dig og denne dæmonkælling gør i mørket.
Fortæl, helt.
- Hvordan var det? - Godt.
- Ikke mere hovedpine. - Ikke? Det er godt.
Hej. Jeg har dig. Det er okay.
Nå, -
- er der noget, du vil sige, Sam?
Dean. Vent, okay?
- Lad mig... - Du vil sige: "Lad mig forklare?"
Vil du forklare det her?
Hvad med at forklare, hvem hun er, -
- og hvad helvede hun laver her?
Godt at se dig igen, Dean.
Ruby?
Er det Ruby?
Nej!
Ruby, Ruby, Ruby. Hold op.
Sikke en lydig lille kælling.
Ruby.
Ruby. Han er såret.
Gå.
- Hvor helvede vil du hen? - Skadestuen.
Medmindre du vil have endnu en omgang.
Dean.
Dean, hvad laver du?
- Går du? - Du behøver mig ikke.
- I kan bare bekæmpe nogle dæmoner. - Vent. Dean. Kom nu, mand.
Er du tilfreds?
Åbenbart ikke.
Ved du, hvor langt ude du er?
Hvor langt fra det menneskelige?
- Jeg uddriver bare dæmoner. - Med dit sind!
- Hvad kan du ellers? - Jeg kan sende dem til helvede.
Det virker kun på dæmoner. Det er alt.
- Hvad kan du ellers? - Det har jeg fortalt.
Og jeg har masser af grunde til at tro dig.
Hør, jeg burde have sagt noget. Jeg er ked af det, Dean. Det er jeg.
- Men prøv at se den anden side. - Den anden?
Jeg driver dæmoner ud af folk.
- Brug kniven! - Kniven dræber ofret.
De fleste overlever det, jeg gør.
Jeg har reddet flere de sidste fem måneder, end vi redder på et år.
Vil Ruby have dig til at tro det?
Ligesom den måde hun narrede dig til at bruge dine evner?
En glidebane, brormand.
Bare vent og se.
For det vil blive mørkere og mørkere.
- Gud alene ved, hvor det ender. - Jeg lader det ikke gå så vidt.
Det er allerede gået for vidt, Sam.
Kendte jeg dig ikke, -
- ville jeg jage dig.
Og det ville andre jægere også.
Du var borte.
Jeg var her.
Jeg måtte kæmpe videre uden dig.
Og det jeg gør, -
- det virker.
Sig mig, hvis det er så fantastisk, -
- hvorfor løj du så for mig?
Hvorfor bad en engel mig om at stoppe dig?
- Hvad? - Cas sagde, at stopper jeg ikke dig -
- gør han det.
Forstår du det, Sam?
Det betyder, at Gud ikke ønsker, at du gør det her.
Vil du bare stå der og sige, at alt er okay?
Hallo?
Hej, Travis. Ja, hej.
Det er også godt at høre din stemme.
Hør, tidspunktet er ikke så godt.
Ja, okay. Bare giv mig detaljerne, og...
"Carthage, Missouri.
Leder efter Jack Montgomery."
- Jack, er du høj? - Hvad?
Det er godt. Jeg er sulten.
- Er der dessert? - Det er der tilfældigvis.
Hør, skat? Vil du have det sidste af din bøf?
Du spøger, ikke? Du har allerede fået to.
Jeg ved nu ikke. Jeg er bare sulten.
- Måske har du bændelorm. - Kom nu.
Jeg har aldrig haft det bedre.
Jeg kan ikke tro det.
Mor? En jæger?
Jeg ville ikke have troet det, hvis jeg ikke havde set det.
Mand, den kvinde kunne sparke røv. Hun overmandede næsten mig.
Hvordan havde hun det?
Altså, -
- var hun glad?
Ja, hun var fantastisk.
Altså, sjov og smart.
Fuld af håb.
Du ved, også Far.
Indtil, selvfølgelig...
Hvad?
Ingenting.
Men vores forældre, og nu også vores bedsteforældre?
Hele vores familie, myrdet. Hvorfor?
Så Yellow Eyes kunne finde mig og bløde i min mund?
Sam, jeg fortalte intet om dæmonblod.
- Du vidste det? - Ja, i et års tid.
- Et år. - Jeg burde have sagt det. Undskyld.
Det har du sagt meget på det seneste, Sam.
Men okay. Vil du ikke fortælle det, behøver du ikke.
- Det er fint. - Dean.
Ja, ja.
- Hej, hvornår spiser vi? - Om 45 minutter.
- Jeg er sulten. - Jack.
Et lækkert, ikke-mikrobølget, hjemmelavet måltid er på vej.
Er du sikker på, at det er ham?
- Jack Montgomery er i byen. - Og vi leder efter...?
Travis bad os se efter noget usædvanligt.
- Usædvanligt? - Ja.
Okay, jeg har set stort usædvanligt, småt usædvanligt, -
- usædvanligt med ekstra tosserier. Men ham her...
Altså, han er kedelig.
Jeg ved nu ikke, Dean. Travis virkede ret sikker.
Skat?
Det kvalificerer sig vist som usædvanligt.
Travis.
Se, Sam? Vi burde have gemt øllene.
Næsvise hvalp. Kom herover.
Åh, det er en fornøjelse.
- Ja. - Godt at se dig.
I lige måde, Travis.
Du er blevet stor, knægt.
- Hvordan længe siden er det? - Det må være 10 år siden.
Er du stadig...? Hvad var det nu? En matlet?
- Nej. - Ja, selvfølgelig.
Det er for længe siden. Se jer lige. Voksne mænd.
John havde været stolt af jer, sådan som I holder sammen.
Ja. Vi hænger sammen som ærtehalm. Familien er det vigtigste.
Beklager at jeg er sent på den.
Tak fordi I hjælper en gammel mand. Jeg er lidt underbemandet.
- Så I fandt Montgomery? - Ja, vi fandt ham derhjemme.
- Og? - Han var helvedes lækkersulten.
Han sluttede af med en rå burger.
- Det er ham. - Hvad er ham?
- Drenge, vi har en Rougarou. - En Rougarou?
- Har du selv fundet på det? - De er lede, små djævle.
Rådne tænder, maddikebleg hud, det hele.
Det er ikke ham her. Han havde en mobil i sit bælte.
Han skal nok snart blive grim.
De starter som helt normale mennesker.
Og så forandres de?
Ja, som en mide der bliver til en spyflue.
Men hovedsageligt er de sultne.
- Efter hvad? - I starten, alt.
Men så tobenede grise.
- Tobenede grise? - Mennesker.
Lige præcis.
Sulten vokser, indtil de ikke kan styre den.
Indtil de tager en stor, saftig bid, og så sker der.
- Hvad sker der? - De ændres helt, og hurtigt.
- Jeg skal vist syes. - Jeg er nødt til at gå.
Hvad?
- Jeg må ud herfra. - Hvor skal du hen?
Jack?
Det kræver bare én bid. Øjne, tænder, hud, alt forandres.
Det kan ikke omvendes.
Gør de det én gang, er de et monster for altid.
- Jack er på vej dertil. - Hvordan fandt du ham, -
- hvis han opfører sig normalt? - Det løber i familien.
- Du mener...? - Det dræbte hans far i '78.
Den skiderik lemlæstede otte lig, inden jeg fik ham ned.
Han var tandlæge. Cadillac. Smuk kone.
Men jeg vidste ikke, at hun var gravid.
Hun bortadopterede ham.
Da jeg fandt ud af det, var han forsvundet i systemet.
Siger du, at du ikke kunne finde ham?
Jeg ville måske ikke.
Tanken om at jagte en stakkels knægt. Jeg nænnede det ikke.
Nej. Jeg ville vente og sikre mig, at han var den rette.
Det er han åbenbart.
En til, tak.
Kan jeg få nogle flere jordnødder?
Kom nu. Hvad drikker du?
- Jeg giver. - Nej, tak.
Vær ikke sådan. Tag en drink med mig.
- Jeg venter på nogen. - Okay, hvor er han?
Hør, skiderik.
Hun vil ikke tale med dig.
Beklager, jeg hørte dig ikke.
Jeg sagde, -
- hun vil ikke tale med dig, -
- din fede, svedige pik.
Lad hende så være.
Vil du virkelig det her, makker?
Ved du hvad, det tror jeg faktisk.
Ild, hva'?
Det er den eneste måde at dræbe dem, at friturestege dem.
Det må være skrækkeligt.
Gjorde du det mod Jacks far?
- Du spilder ikke tiden, hva'? - Nej.
Forvandler han sig, finder vi ikke lig, kun rester.
Og hvis han ikke forvandler sig?
Jeg har læst det, der vides om Rougarous.
Så mine 30 års erfaring er ikke nok for dig?
Hvad? Nej. Nej, jeg vil bare være forberedt.
- Ikke at du ikke... - Sam elsker at studere.
Han har det under sin madras ved siden af sin K-Y.
Det er en sygdom. Det er det.
Alt, du sagde, stemte, selvfølgelig.
Men jeg fandt nogle interessante historier -
- om folk, som har dette Rougarou-gen.
Nogle lader være med at tage sidste skridt.
- Virkelig? - Spiser de aldrig mennesker, -
- ændres de ikke. - Vær veganer, vær menneske?
Stort set. Eller i dette tilfælde, spis meget råt kød, men ikke...
- Tobenede grise. - Nemlig.
Det er godt, at du er flittig, Sam.
Men det er eventyr.
Sagen er, at enhver Rougarou, jeg har set eller hørt om, -
- tag den sidste bid.
Det betyder ikke, at Jack gør det.
Hvad gør vi? Sidder og håber, mens vi venter på drabene?
Vi taler med ham. Vi forklarer, hvad der sker.
- Så kan han kæmpe imod. - Kæmpe imod?
Spøger du?
Har du nogensinde været sulten? Efter ikke at have spist i dagevis?
Ja.
Okay.
Hvis nogen så smider en stor, saftig bøf foran dig, går du så derfra?
Det er det, vi er for ham nu. Kød på ben.
Beklager. Han er sikkert en fin fyr.
Men det er ren instinkt. Alle i naturen må spise.
Tror du, han lader være, fordi han er flink?
Måske. Vi dræber ham ikke, -
- før han gør sig fortjent til at blive dræbt.
Hvad sker der med din bror?
Spørg ikke.
Åh, gud.
Du skræmte mig.
Beklager. Jeg ville ikke forskrække dig.
Hvordan har du det?
Jeg er vred, Jack.
Jeg måtte køre mig selv på hospitalet i aftes. Jeg var der indtil kl. 2.
Jeg er så ked af det.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke.
Jeg så dit blod og blev svimmel, og jeg måtte bare væk.
Du kunne have ringet tilbage.
Ja. Min telefon døde.
Jeg kunne ikke finde en mønttelefon. Det var noget rod.
Men jeg er ked af det.
Og jeg lover, at det aldrig sker igen.
Og bestemt ikke -
- mod en kone så smuk som dig.
Forhåbentligt ikke.
Jeg sværger, et lille snit...
Blod har aldrig generet mig før.
Nå, -
- jeg har ændret mig.
Derfor slipper du altså ikke.
Nej. Tænk diamant. Tænk Kobe-størrelse.
- Hvad går der af dig? - Det ved jeg ikke.
Jack, slap af.
Jack. Jack, jeg mener det, stop.
Jack.
Jack, stop! Stop! Stop!
- Din skiderik. - Undskyld.
Hvad helvede fejler du?
Det ved jeg ikke.
Vi vil snakke lidt med ham, hvilket, altså, -
- jeg er med på.
Jeg vil bare sikre mig, at du er med, hvis det eskalerer.
- Hvordan? - Sandsynligvis -
- må vi brænde ham levende.
Han har et navn og en kone.
Ja, som vi nok må gøre til enke, okay? Du hørte Travis.
- Han forvandler sig. Det gør de. - Måske ikke.
- Måske kan han modstå. - Måske ikke. Det siger jeg bare.
- Vi må bare se, okay? - Det er det, jeg mener, Sam.
Er du sikker på, at dine følelser ikke er i vejen her?
Hvad mener du?
Du ved, en god fyr, men han har noget ondt i sig.
Noget i sit blod. Måske forstår du det.
Stop bilen.
- Hvad? - Stop bilen, ellers gør jeg det.
Vil du vide, hvorfor jeg løj? På grund af det her.
- Hvad? - Måden du talte til mig.
Du ser på mig som om, jeg er vanskabt.
- Nej. - Som om jeg er en idiot.
Som om jeg ikke kan kende forskel på godt og ondt.
Hvad?
Kender du forskellen? Du har vandret ad en mørk sti.
Du aner ikke, hvad jeg går igennem.
- Så fortæl det! - Jeg har dæmonblod, Dean.
Sygdommen pumper gennem mine årer, -
- og jeg kan aldrig få den ud eller skrubbe den væk.
Jeg er en helt ny slags vanskabning.
Jeg prøver at tage forbandelsen -
- og bruge den til noget godt.
Det er jeg nødt til.
Lad os tale med ham.
Jeg mener, Jack.
Okay?
Jack Montgomery?
Jeg er Sam Winchester. Dette er min bror, Dean.
Vi må tale sammen.
Om?
Om dig.
Om din forandring.
Undskyld?
Du kan nok føle knoglerne flytte sig under din hud.
Din appetit er nok på niveau med en flodhests.
Har jeg ret?
Hvem helvede er I?
Vi er nogen, der ved noget om noget.
Vi er folk, som kan hjælpe.
Lad os forklare.
- En hvad? - En Rougarou.
Det lyder som et påfund, men det er det ikke.
Okay, jeg har bemærket visse ting. Altså, nogle sære ting.
Men jeg ved nu ikke. Jeg må have en sygdom.
Din far var en af dem.
Din rigtige far. Du arvede det fra ham.
Nej. Hører I ikke jer selv? I lyder som...
Lad os springe "I lyder tossede" over, ikke? Du er sulten, Jack.
Du vil kun blive mere sulten.
- Sulten efter...? - Tobenede grise.
Du har sikkert allerede overvejet en "Mandeburger."
- Nej. - Det behøver ikke gå sådan, Jack.
- Du kan kæmpe imod. - Nej.
Vi vil ikke lyve. Det bliver ikke let.
Du vil være som en alkoholiker, der svømmer i whisky.
Men jeg siger dig, du må sige nej.
- Ellers... - Hvad?
Gør du det én gang, er det ovre.
Og så må vi stoppe dig.
Stoppe mig?
Min far, stoppede nogen ham?
Ja.
Kom af fra min grund. Ser jeg jer igen, tilkalder jeg politiet.
Jack, din kone og alle du kender er i fare.
Nu!
God snak.
Jack, jeg ved ikke, hvor du er, men du skræmmer mig. Kom hjem.
Vi må tale sammen.
For pokker, Jack, nej.
Kom.
Nej.
- Vent! Vi vil redde dig. - Jeg tilkalder politiet.
- Vi bør gå. - Ja.
Michelle, jeg er hjemme.
Hej, skat?
Er du her?
Michelle.
Okay, vi forholder os roligt.
Vi giver denne mand alt, han vil have.
Okay? Hvad som helst. Tag det og gå, tak.
Jeg er ked af det her, Jack.
Det er jeg.
Det var ikke sådan, det skulle gå.
Hvem er du?
Du har allerede mødt nogle af mine venner.
To brødre.
De sagde, at hvis jeg...
Hør, jeg har ikke gjort nogen noget.
Ikke endnu, men det ville du. Det gør de altid.
- Jeg gør dig en tjeneste. - Jack, hvad taler han om?
Fortæl det, Jack.
Fortæl hende sandheden. Hun fortjener at høre den.
Lad hende gå. Hun er ikke en del af det.
En del af hvad?
Jack?
Jeg er ked af det, men hun er en del af det.
Hvad?
Michelle.
Fortæl ham, hvad du fortalte, da jeg kom.
Michelle?
Jeg sagde: " Gør mig ikke noget, -
- for jeg er gravid."
- Vent nu lige. - Kan du se, hvilket rod vi er i?
Jeg kan ikke begå samme fejltagelse igen.
Jeg er her ikke om 30 år. Det må stoppe nu.
Tro mig, jeg ville give alt for at undgå dette.
Nej. Du... Nej. Nej.
- Åh, gud. Lad være! - Du behøver ikke gøre dette.
Vil du dræbe mig, så gør det, men ikke min kone. Okay?
- Jeg beder dig. - Der er intet valg.
Jeg kondolerer.
Nej.
Jack.
Jack!
- Hold dig fra mig! - Michelle.
FAMILIEN MONTGOMERY
- Nu ved vi vist, hvor Travis er. - Den dumme skiderik.
Åh, gud.
Er det mon Travis?
Resterne af ham.
Du havde vist ret om Jack.
Dean!
Dean?
Dean kan ikke tage telefonen lige nu.
- Jack! Rører du ham, sværger jeg... - Fald ned!
Din bror er i live.
Men ikke hvis du ikke falder ned.
Okay. Jack, hør.
Luk døren op. Vi kan finde ud af det, okay?
Åh, vi kan have en lille brainstorm.
- Jack, kom nu. - Det tror jeg ikke.
- Efter det I gjorde? - Hvad? Hvad mener du?
I sendte jeres ven herhen.
Han ville brænde min kone levende.
Hvad? Hvorfor?
Det sagde han ikke.
Psykopater kan vel ikke forklare sig selv.
Lyt til mig. Du må tro mig.
Min bror og jeg ville aldrig have rørt hende, okay?
- Åh, gud, jeg er så sulten. - Jack, gør ikke det her.
Jeg kan aldrig se min familie igen.
I to.
- Jeres ven. I gjorde det mod mig! - Ingen tvinger dig til dette.
Lyt til mig. Du har en mørk afgrund indeni dig, det ved jeg.
Tro mig, det ved jeg.
Men det betyder ikke, at du må falde i den.
Du behøver ikke være et monster.
- Har I set mig på det seneste? - Det er lige meget, hvem du er.
Det afgørende er, hvad du gør.
Det er dit valg.
Jack!
Du gjorde det rette.
Han var et monster. Man kan ikke gå tilbage.
Jeg vil gerne undskylde. Jeg har været hård mod dig.
Tænk ikke på det, Dean.
Det er bare din psykiske ting, den skræmmer mig.
Hør, hvis det er okay med dig, vil jeg helst ikke tale om det.
Hvad? Du vil ikke snakke? Dig?
Der er intet at sige. Jeg kan ikke altid forklare mig.
- Jeg kan ikke forklare det. - Hvorfor prøver du ikke?
Jeg kan ikke, for det her, det med blodet, -
- det er ikke i dig på samme måde, som det er i mig.
Det er noget, jeg må håndtere.
Ikke alene.
Det er også lige meget.
De kræfter, -
- det er en leg med ilden.
Jeg er færdig med dem.
Jeg er færdig med det hele.
Virkelig?
Det er en lettelse. Tak.
Sig ikke tak. Det er ikke for din skyld.
Eller englenes, eller andres.
Det er mit valg.
[DANISH]